![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEhyvIUk4C0sLENW8FjtcQM1Y2lg_NEoaMSb0NzwFrep6bEUemlkGl_h92bRHUBb671WE2bY9u0mDMPkoWd1-Pim4XP967T_6Bb958P46GQbVJaB_TqkVNlxI6ujpHwAsNZwekHrYAviKJyvdApHOjW75Ke-u6WR2hR9IA-byvnzAZ1lacUsxGqTnr4oamo/s320/teofil%20large%20578E438B-A185-4BB8-8233-1F3152BCA3EF_w1200_r1.jpg)
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEgQV6jqhUT_gF3rgMPyyQhA7FRnSm8sHb2QoXp23Wz-q4f_5yQK0Wt7eacm5eevHJLFqqKM3aDAgivymJ893sqWHv0nUObn3uLDcgCPtcLkTMnpWEnrXr7HpxRUQyOeMTy8i6bd1AAXMqQB78_GXRVTVPQW2bjlRxaxKsSN7WWk6j5JeuACVrTIb-34yws/s320/klm%20000001.jpg)
Teofil Pančić, kolumna ''Kulturni gnevnik'' za portal nedeljnika ''Vreme'', 7. jul 2023.
Jedan neodigrani dijalog:
Dobrosav: Srećan ti rođendan, druže Krleža! Da si poživeo, sad bi napunio 130 godina.
Miroslav: E, što ti, Dobrice, umiješ lupit pa ostat… dobro, ne ostat živ, e to je besprimjerno! Pa, tko bi poživio tolike godine? Nisam kornjača!
Dobrosav: Zašto da ne, dobri moj Miroslave? Ja sam bio od zdravog korena, poživeo bih možda i toliko da me nije ubila briga za otadžbinu.
Miroslav: Možda, moj Dobrosave, ali možda bi ti i otadžbina poživjela duže i bolje da si se ti manje brinuo za nju?
Dobrosav: E, ti će mi kažeš. A šta je bilo s tvojom otadžbinom?
Miroslav: Na koju točno misliš? Na onu koju si srušio navodno je braneći, ili na onu koju si pomogao izgraditi, boreći se protiv nje?
Dobrosav: Ala si ga zakomplikovao, Miroslave, sad bi me zabolela glava kad bi to bilo moguće.
Miroslav: Mene je čitavog života boljela glava, iz toga su nastale sve moje knjige, i što sam imao od toga? Samo mržnju i prezir budala svih vrsta.
Danilo Kiš (u prolazu): I život večni, u kutiji olovnih slova. Srećan rođendan, meštre.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEgOUQlHkwzQoMnAGEBDxKs1U_2f8Ix0BHYgAYN-HnSb5nNQP-Yq6fcSbKqVIXuTFZ-KG6vWQ6E-o5PiUNg0vN8Tk0xxRJEKbigd4lhyBWZMhb9WBse-16kyR19CutbPU2w5OnVaYOiPaS_GMpXx7BBjOk8yQZsG5pi0LxX_8Uazwh0IidOkHphxiQEcCLE/s320/klm%20000001.jpg)