![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEhWOILRTb5J7-c7QmspS_PfB-R77KhxJMnE4KqtyKMVYdv0ziw-NlRWe3HEhoapqDlY3WImCCOWXjDoKvYkgs5n6ZR2bhrSN7nhOBNNeKkIluuaMM6ebBoiQhvMEvgGsdwfZV-iu4G1pW8pMiQnIAmi6wS2x4XK57kJLQleH9-zMcFdDM3HNVqBsrHDIEc/s320/dragan%20velikic%20d883a00045371b29df8735782485964f.jpeg)
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEhGTHhHMMHZgb3xbwE8GDBG0z_AWx0-Cw1c8hF_3xutL3Brlq7TsoZhdq2PudGC4WFeAGeabPbRailw_Fd7_1viIxOrUbDMohT2rpPdRapo8Vf_9UZtdj4rPNhqVIQXueTpqVEcEKETesOkRtewcBhC3oi277IK8HrfFqQuQBnrw1QmEXja790hk6djPhw/s320/klm%20000001.jpg)
Dragan Velikić, kolumna za nedeljnik ''NIN''
U četvrtak 15. juna došao sam na beogradski aerodrom tri sata ranije kako bih što opuštenije obavio čekiranje na letu JU 604 Er Srbije za Beč. Predao sam prtljag, uzeo bording kartu, i uputio se prema pasoškoj kontroli. Tamo sam se našao u dugačkom redu, i kada sam se nakon više od pola sata čekanja konačno približio graničnom prelazu, zazvonio mi je mobilni. Agencija Step Travel, kod koje već godinama kupujem avio-karte, obavestila me da su upravo dobili informaciju da je otkazan let za Beč. Mahinalno sam pogledao na tablu odlazaka pored koje sam se u tom trenutku nalazio. I dalje je stajalo planirano vreme poletanja JU 604. A onda, gasi se vreme polaska, i pojavljuje se obavest: let je otkazan.
Odjurio sam na šalter informacija Er Srbije, gde su mi veoma ljubazne službenice, Milica i Marija, predložile da me prebace na večernji let Austrija erlajnsa za Beč. Međutim, pre novog čekiranja kod austrijskog avio-prevoznika trebalo je uzeti prtljag, koji je već krenuo uhodanim putanjama prema odredištu. I dok je Marija proveravala da li kod Austrijan erlajnsa ima slobodnih mesta, Milica je pošla sa mnom u lov na prtljag. Posle skoro sat vremena konačno smo uspeli da pronađemo moj kofer, međutim, ispostavilo se da više nema slobodnih mesta na večernjem letu za Beč, pa mi je izdata karta za jutarnji let u 7 časova.
Te večeri u Beogradu poplava, sve stoji. Na Gazeli haos. Ne bih da ulazim u avanturu sa divljim taksistima, pa narednih sat vremena čekam autobus koji će putnike sa otkazanih letova za Beč i Skoplje odvesti do hotela Slavija, a sutradan u pola pet ujutro izvršiti transfer do aerodroma. Odlučio sam da se ne odvajam od grupe. I tako sam u svom gradu prespavao noć u hotelu. Dobio sam i vaučer za večeru. Кada smo u pola pet ujutro krenuli iz Slavije, preuzeli smo na recepciji lanč pakete. A onda, još jedno iznenađenje. Na aerodromu nas je dočekao haos. Pokvarila se pokretna traka za prtljag, pa je čekiranje obustavljeno baš na šalterima gde je i let Austrijan erlajnsa za Beč. Sve stoji. Putnici preskaču gomile kofera. Četrdeset minuta kasnije, traka se konačno pokreće.
Dok na gejtu čekam ukrcavanje, listam vesti sa interneta. Jedna izjava iz Er Srbije metaforički sažima čitav problem. Upisujem u tu izjavu i ono što verovatno nije bila namera osobe koja ju je izrekla.
„Moguća su kašnjenja, moguće je da će i dalje biti otkazivanja letova, ne samo kod nas, pričam generalno, zato je potrebno da putnici shvate da je ovo još jedna izazovna godina, još jedno izazovno leto“, rekao je Bojan Aranđelović, viši menadžer za planiranje i optimizaciju reda letenja Er Srbije.
Da, važno je da građani Srbije shvate da je ovo još jedna izazovna godina, jedna u nizu od jedanaest izazovnih godina, tokom kojih je Srbiji otkazana budućnost, kreće se unazad, i sve je veća udaljenost koja nas deli od normalnog sveta.
Živimo u zemlji u kojoj je predsednik nezvanični advokat vlasnika najveće plantaže marihuane u Evropi. U zemlji gde su normalnost i zdrav razum obesmišljeni i uništeni, gde je sve podređeno volji jednog čoveka koji nas sa bandom svojih vernih razbojnika vodi u ambis. I dok mi budemo tonuli, ta vesela družina „patriota“ leteće prema nekoj egzotičnoj destinaciji gde će dobiti azil od onih kojima su prodali Srbiju, njena rudna bogatstva, plodne oranice, vazduh i vodu.
Srbija danas životari u mulju robo-feudalnog uređenja. Ispostave naprednjačke vlasti širom zemlje vode nasilnici i psihopate, korumpirane neznalice i štetočine. Dovoljno je samo pogledati skupštinske rasprave kada naprednjački prvaci po modelu Sime Spasića kidišu na časne i čestite poslanike koji pokušavaju da unesu zrno razuma i odgovornosti u taj ludi svet. Naravno, ludilo je samo metoda kojom vlast blokira i obesmišljava svaki pokušaj uspostavljanja minimuma tolerancije i kakvog-takvog razuma i reda.
Dve užasne tragedije nedavno su zadesile Srbiju. Zar je trebalo da se ugasi osamnaest života, pa da se građani zapitaju u kakvoj to zemlji žive? Protest „Srbija protiv nasilja“ poslednji je poziv za let JU 2023 prema destinaciji normalnog sveta.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEjp7wIpBMLpr_vd1PMlYObTVwg6RUBSAhaP4Eg7VkVGYMcxRbNHr2vw9XznFUxF_pSnL4XduG57nhokbg0bFNQNGyEcx9DeVp_6YudQrFSyGvQJWlGGnGFX_dZhAcOSZucTde8ZVKRpVwJbkPfrB55qppEdRs03jRec1vYO61opeRE0YbolRxFBybLoiXU/s320/klm%20000001.jpg)